I et mytisk land og en magisk tid-
- hviler et stort kongeriges skæbne på skuldrene af en ung mand.
Hans navn: Merlin.
- Det var en god tur. - Ja, alle fangede noget.
- Ja, også Merlin. - Hvad reddede han sig?
- En forkølelse. - Lær at spore. Så er det sjovere.
Jeg er den bedste sporer.
Arthur, hvad er der? Er det en hjort?
- Et vildsvin? - Arthur.
Saksere.
De var ude efter lasten. Våben, der skulle til Camelot.
- Morgana. - Så tæt på bymuren?
Se, om der er overlevende.
Kara?
Løb, Kara!
- Hvad så du? - Jeg så noget. Det var nok en hjort.
- Er du sikker? - Ja.
Træk jer tilbage!
- Lungeurt, sagde jeg jo. - Det er nok i... den der.
- Hvad er det, der nager dig? - Mordred.
- Tænker du på, hvad heksen sagde? - Finna havde ret.
Jeg kan ikke stole på Mordred.
Han viser hele tiden sin loyalitet.
Han har snydt alle, også dig.
Du tager fejl.
Mordred lod en sakser undslippe på patruljen. Jeg så, da det skete.
- Der må være en god forklaring. - Det tror jeg ikke.
- Ikke så vidt, jeg har hørt. - Han holder af kongen. De er venner.
Arthur kan ikke se det. Det kan jeg. Jeg begår ikke samme fejl to gange.
Vi har patienter, der venter.
- Har du det hele? - Ja.
Merlin?
Kara.
Mordred? Mordred.
Mordred!
Mordred.
Vi tror, at dem fra Westhay fulgte åsen helt til Rushwick.
Forsyningsvejene skal beskyttes. Forstærk bevogtningen mod vest og nord.
Vi tager af sted ved daggry.
Leon, husk på, at der er krig.
Hvad er du urolig over?
Morganas mænd angreb blot nogle kilometer herfra.
- Hun er dristig. - Hun er ikke bange for os.
- Det er dumt af hende. - Hun kan bruge sort magi.
Du har folkets styrke og kærlighed, Arthur.
Da du blev kronet, fik de noget at kæmpe for. Det er et mægtigt våben.
- Troede du dine egne øjne? - Nej.
- Havde det ikke været for dig... - Det ved jeg.
Dit ben.
- Det er ikke så dybt. - Må jeg se?
Jeg kan rense det.
Så heler det.
- Hvad skal vi gøre? - Jeg kan helbrede dig.
- Du er ridder. - Det er lige meget.
I Camelot. Hvorfor, Mordred?
- Arthur er et godt menneske. - Jeg tror ikke mine egne ører.
- Du kender ham ikke. - Er han din ven?
Ja.
Ved han, hvem du er? Du er druide. Du hører ikke hjemme i Camelot.
Jeg er stadig Arthur tro. En skønne dag er alting anderledes.
Du er i sikkerhed her.
Ingen gør dig noget. Det lover jeg.
Hvor har du været?
- Ingen steder. - Du lyver.
Du har ingen ret til at tvivle på mit ord!
Hvorfor gør du det?
Du tror altid det værste om mig.
Jeg så dig... lade en sakser flygte.
- Måske skal jeg sige det til Arthur. - Merlin...
Hun er druide.
Jeg kendte hende. Hun var såret. Skulle jeg lade dem tage hende?
- Hun havde en pil i benet. - Du tager en chance.
Jeg kan ikke lade hende dø.
Hun er... nogen...
- Jeg kan ikke forklare det. - Hvor er hun?
Hun er rask om et par dage. Hun gør ikke nogen noget. Du siger ikke noget!
Du ved, at hvis Arthur finder hende... så bliver hun slået ihjel.
Merlin, jeg beder dig.
Hun er en af os.
Lov mig det.
Jeg røber ikke din hemmelighed.
- Jeg giver dig mit ord. - Merlin!
- Hvad laver du? - Jeg er som en svane.
Jeg ser ud, som om jeg intet udretter, men der sker meget under overfladen.
Interessant. Jeg ser dig mere som en lus.
- Nå? - Værdiløs, irriterende...
Kom nu. Vi har vagt.
Merlin, her.
Man skal være på stikkerne. Hvad kan du se?
Jeg kan se bukser, der skal vaskes.
Se nærmere efter.
- Nærmere. Hvad kan du nu se? - Tak...
To par bukser, der skal vaskes. Grenen er knækket.
- Hvad betyder det? - Nogen gik væk fra stien.
- Det skete for nylig. - Et dyr. En hjort.
- Den må være stor så. - Med et kæmpe gevir.
- Hvorfor tror du det? - Fordi den betragter os.
Det gælder om at være på stikkerne, du ved.
Kom nu.
Det er ingen hjort.
Merlin.
- De er da fra i går. - Det var tørt, men regnede senere.
- Det er friske spor. - De patruljerer jo døgnet rundt.
Hvem? Ifølge rapporten gik her ingen.
Arthur?
Gør mig ikke fortræd.
Pas på! Arthur, hun er kommet til skade.
Jeg vil jer intet ondt.
- Du ville dræbe mig! - Det lykkedes desværre ikke.
- Hvorfor? Du lovede det jo! - Jeg sagde ikke noget!
- Det er, fordi du hader mig. - Nej.
Nu er du gået for vidt.
- Det skal du få betalt. - Hvad sker der her?
- Hvad sker der? - Ikke noget.
- Merlin? - Ikke noget.
Var du med i en gruppe saksere, der angreb en transport...
...der skulle til Camelot? - Ja.
Lyder og lystrer du Morgana Pendragon?
Det, jeg gjorde, gjorde jeg for mig selv og mit folks skyld.
- Og for vores ret til frihed. - Jeg kæmper ikke mod druider.
Jeg har været på flugt hele mit liv på grund af min tro.
Og jeg har set folk, jeg holdt af, blive dræbt.
Engang måske, men jeg er ikke som min far.
Dræber man ikke dem, der udøver magi?
Det er ikke mig, der skal stilles til ansvar, Arthur Pendragon.
Det er dig.
Du og din far har uden nåde kastet vores folk ud i elendighed.
Det er din skyld et fredeligt folk nu er på krigsstien.
Og det er dig... og Camelot, der kommer til at bøde for det.
Når du taler, hører jeg kun Morgana.
Det er hende og folk som hende, der har misbrugt magiens magt.
De er skyld i stridighederne mellem vores folk.
De har plaget Camelot-
- og tvunget os til at forbyde den slags aktivitet.
Du er ikke anklaget for hekseri eller tilskyndelse til oprør...
...men for drabsforsøg.
Din adfærd har ført til mange gode menneskers død-
- og truet mange flere på livet.
De var ofre for krigen.
Jeg gjorde det hele igen. Jeg helmer først, når du og kongeriget er væk.
Du har jo venner her.
Du fik dit ben behandlet.
Nogen i Camelot hjalp dig. Hvem?
- Jeg behandlede det selv. - Du lyver.
Der er fodspor efter den, der hjalp dig.
Spor, der førte til, at vi kunne pågribe dig.
En fremmed så mig og hjalp mig.
- Jeg ved ikke, hvem han var. - Du udviser ingen anger.
Jeg ser dig kun som Camelots fjende.
I morgen tidlig og ifølge landets love bliver du ført fra din celle-
- for at blive hængt.
Gør, som du vil. Det stopper ikke Morganas oprør.
Din undergang er nær. Trist, jeg ikke ser, når det sker.
Kara...
Kongen har sendt mig for at tale med dig.
Han er frustreret.
Fordi du ikke røbede den person, der hjalp dig.
Du er meget loyal.
Den person står mig meget nær.
Jeg siger det aldrig til nogen.
Jeg vil hellere dø end at såre vedkommende.
Jeg taler med kongen.
Han ville aldrig vise mig barmhjertighed.
Jeg har ikke i sinde at lade dig dø.
Ja?
Mordred! Hvad vil du?
Det var mig. Jeg tog urter med til druidepigen.
Arthur, jeg beder dig. Skift mening.
Hun er et godt menneske, der kun vil det bedste.
Det er ikke hendes skyld. Morgana ud- nytter hende i sin stræben efter magt.
Kender du hende?
Hun er en...
Lige siden jeg var barn... har hun haft en plads i mit hjerte.
Jeg ville gøre alt for dig.
Du er ridder af Camelot. Det er vores fælles bånd.
Men det, du beder mig om...
Pigen er en fare. Ikke blot for mig...
- Hun er Camelots fjende. - Nej! Hun lytter til mig.
Jeg kan ikke sætte folks liv på spil, uanset hvem der spørger.
Jeg beder dig, Arthur.
Hun har indrømmet sin skyld.
Jeg har intet valg.
Jeg beklager.
Deres Majestæt.
Hvad med riddernes fælles bånd?
Loven bliver ændret. Den er af største vigtighed.
Du knuser hans hjerte.
Du mister hans tillid. Tænk dig om.
Jeg kan intet stille op.
Det kan Mordred godt forstå.
Han tilgiver mig.
Jeg frygter, at du tager fejl, Arthur.
Det må tiden vise.
Han nægtede at lytte til mig.
- Han har besluttet sig. - Jeg prøvede.
Det er for sent.
- Nej, Kara. - Hun er ligeglad.
Uanset hvad han hævder, så er han ligesom sin far.
En tyran. Et bæst.
- Jeg troede, han og jeg var venner. - Han er en Pendragon.
Du gjorde, hvad du kunne.
Mordred?
Jeg vil...
...bede om forladelse.
- Det er ikke nødvendigt. - Jeg er ked af, hvad jeg gjorde.
Jeg håber, at du tilgiver mig.
Jeg ville aldrig lade sådan noget ødelægge vores venskab.
Du lod mig være en af jeres. Det vil jeg aldrig glemme.
- Jeg husker alt, du gjorde for mig. - Du er min mest loyale ridder.
Tak, Deres Majestæt.
Jeg vidste, han ville komme til fornuft.
Hvad laver du?
Du vil stikke af og tage hende med dig.
Du skal ikke stoppe mig.
- Jeg vil ikke gøre nogen fortræd. - Mordred...
Kara skal henrettes i morgen tidlig.
Hvad ville du have gjort?
Du ville selv have gjort det samme for kvinden, du elsker.
Gør nu ikke noget dumt.
Du ved det godt.
Du ville gøre det samme.
Mordred.
Jeg beder dig.
Jeg ved, du ikke røbede mig før.
Det må du heller ikke nu.
Du har jo selv gjort det mange gange.
- Det her er noget andet. - Nå?
Han lader ikke bare Kara gå. Han tager af sted med hende.
Gør han det, bliver han aldrig forsonet med Arthur.
Mordred er imod Arthur. Med Kara ryger han lige i favnen på Morgana.
Du vil da ikke have, at Kara dør, vel?
Men jeg vil heller ikke have, at Arthur dør.
Så længe Mordred er inden for murene, kan jeg stoppe ham.
Gaius!
Jeg har intet valg.
- Merlin! - Undskyld. Det er presserende.
Det vil jeg håbe.
- Det er Mordred. - Forklar.
Arthur...
- Nå, ud med sproget. - Han...
Nå?
Han vil hjælpe druidepigen på flugt.
Saml vagterne.
Han er soldat for Camelot.
- Vi gennemsøger borgen. - Søg i skoven. Fang dem.
- I live? - De er på flugt. Loven er entydig.
- Send riddere af sted. - Lad ikke følelserne råde.
- Du må hvile dig. - Det kan vi ikke.
Her! Jeg synes, jeg så noget.
Undskyld. Jeg beder dig.
- Jeg forlader dig ikke. - Mordred!
Brug dine magiske kræfter! Slå dem ihjel!
Det er mine venner.
Overgiv jer.
Lad hende gå!
Vi forlader Camelot for bestandig. Det lover jeg!
Kom nu.
Gwaine...
Leon...
Brug dine magiske kræfter! Gør det nu!
Hvad vil du gøre?
Gid jeg vidste det.
Hvorfor kunne du ikke bare lade det være?
Det, jeg ville forhindre, skete alligevel.
Der er skæbner i verden, der er så sammenfiltrede-
- at man intet kan stille op for at ændre på dem.
Der må være en måde at løse det her på. Måske...
- Benåder Arthur dem... - Han skifter ikke mening.
Kunne jeg overtale ham, ville Mordred ikke være imod Arthur.
Så ville han være ham... tak skyldig.
Du kender Arthur. Jeg nægter at tro, han ville indvillige.
Jeg må gøre et forsøg. Det er min eneste chance.
Jeg ved, jeg ikke skal blande mig, men, Arthur...
Jeg ved, hvad du vil sige.
- Pigen... - Hendes skæbne er forseglet.
Det er Mordred, der foruroliger mig. Skal jeg lade ham gå?
Lad dem begge gå.
Pigen dræbte en uskyldig mand. Der er krig. Jeg må være entydig.
Hvordan kan endnu en død skabe den eftertragtede fred?
Hun er ung. Jeg tror ikke, hun er fortabt for evigt.
Deres kærlighed er større end viljen til at hjælpe Morgana.
Giv hende endnu en chance.
Camelots fremtid er det, der bekymrer mig.
Arthur, du er nødt til at lytte til mig.
Det er min beslutning og ingen andens.
- Var jeg ikke kommet til dig... ...var såret blevet min død.
Det var min skyld.
Jeg kan ikke bebrejde andre end mig selv.
Jeg valgte min egen vej.
Der er kun en ting, jeg fortryder.
Kun en ting.
Kara.
Vi er kommet for at føre hende til kongen.
Alle her er bekendt med den forbrydelse, du har begået.
Men jeg er villig til at give dig en chance.
Jeg ved, at druiderne er et fredeligt folk.
Og du er ung og let at påvirke.
Et let offer for en som Morgana.
Angrer du dine forbrydelser, skal jeg skåne dig.
Jeg kan ikke angre noget, jeg ikke har gjort.
Kara...
Det er ingen forbrydelse at slås for friheden.
Det er ingen forbrydelse at slås for at være den, man er.
Du fortjener alt, der venter dig, Arthur Pendragon.
Han er væk. Vagterne ledte helt ned til floden, men de fandt ingenting.
Jeg tog ham under mine vinger.
Du har et godt hjerte. Du må ikke bebrejde dig selv.
Jeg skulle ikke have stolet på ham.
Jeg begik en frygtelig fejl.
Det håber jeg ikke.
Min gamle ven.
Sidst forsøgte du at dræbe mig.
Der er en anden grund til, jeg er her, Morgana.
Jeg skyndte mig for at finde dig.
Jeg har en nyhed, du længes efter.
- Om Arthurs død? - Nøglen til den.
Jeg skulle ikke have tvivlet på dig. Lad mig gøre det godt igen.
- Sig frem. - Der er en, du har ledt efter.
En, du altid har søgt efter.
- Emrys. - Jeg ved, hvor han er.
- Hvor? - I Camelot.
Og jeg kender hans sande navn.
Det er Merlin.
EVENTYRET FORTSÆTTER...
Arthur er intet uden Emrys, og Emrys er intet uden magi.